שאלה:
שלופ כבוד הרב,
1] מי שלא שמע אות אחת מהמגילה יצא ידי חבתו או לא;
כגון שהוא שמע "הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ" במקום
"לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ" ?
2] וכן מי ששמע "לְמֶלֶךְ" במקום "לַמֶּלֶךְ" ?
3] וכן בכל הנ"ל אם הוא רק מסופק מה יעשה ?
[ובפרט ביום]
תודה
תשובה:
שלום וברכה
ראשית אסור שיהיה לחץ מהענין אם הוא שומע כל מילה זה בסדר ובודאי שמע מה שאמר הקורא, אלא שלא שם לב בדיוק וזה לא מעכב.
לעצם הענין, אם באמת החסיר בה אות או מילה והענין משתנה על ידי כך, לא יצא, וצריך לשוב ולקרוא מאותו מקום והלאה, ואם כבר הסיח דעתו מהקריאה קוראה מתחילה הכל, אבל אם החסיר מילה שאינה משנה משמעות זה מחלקות בפוסקים וחוזר וקורא בלי ברכה. הבלעת אות מחמת קריאה משובשת קצת, כגון שאמר יהודים במקום יהודיים דבר שלא משנה משעות – יצא ואינו חוזר, ורק בשינוי משמעות [יושב ישב] חוזר.
מי שיש לו מגילה כשרה ויכול לקרוא בלחש עם הבעל קורא – ודאי טוב.
מקורות:
שו"ע סי' תרצ סעי' יד ומשנה ברורה שם.
ויקפיד להשמיע לאוזניו ולא יסתפק בתנועות שפתיים אלא כמו שאמרתם – לחישה (שנשמעת לאוזניו בדווקא)
ישר כח.
חיפשתי מי שיפסוק שיש לקרוא יהודיים.
כי לא הוכרע בגמרא.
ואצלנו קראו יהודים.
(והחת"ס קרא את שניהם)
אכן דוגמא שנויה במחלוקת…
מה הדין באדם שהפסיד כמה תיבות, השלים בתנועות שפתיים בלי להשמיע לאוזניו?
לדעת בני ספרד לא יצא ידי חובה.
לדעת בני אשכנז בדיעבד יקלו?
תנועת שפתיים בלא הוצאת אויר כלומר דיבור אפילו שאינו משמיע לאוזניו, אינה מועילה. אבל אם היה בצורת דיבור, אף שלא השמיע לאוזניו יצא גם לספרדים.
בדיעבד אכן כן.
לכתחילה ודאי שיקפיד להשמיע לאוזניו ממש (כמובן יקפיד לא להפריע לשאר המאזינים בקהל)
השאר תגובה